EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
DIMISSIONSFEST
Du har ikke feber.
- Jeg kører dig til lægen. - Det behøver du ikke.
Jeg skal bare hvile mig.
Det afgør du.
Du sover stadig hernede.
Omar.
Jeg vil ikke lige nu, okay?
Ikke nu, ikke forleden,
ikke i går...
Hvad foregår der?
Du er træt af mig.
Sig ikke det!
Nej? Kom nu, sig det. Du keder dig.
Drop nu dramatikken.
Omar.
Jeg ved det ikke.
Vi burde være til en evig hormonfest.
Kneppe, kysse, tage steder hen...
Have det sjovt.
- Vi er som et pensionistpar. - Må jeg tale?
Hvad er det ellers?
Vi er sammen, vi bor sammen. Vi er mere eller mindre uafhængige.
Er det sejeste, vi gør, at se Netflix?
Det er til grin.
Se den lækre fyr!
Det er surt, den nye ikke er i vores klasse.
Ham? Han er ikke ny.
Han var her på et stipendium for tre år siden og måtte rejse.
- Han hedder Yeray. - Det er da løgn.
Er han "Befri Yeray"?
- Fuck. - Ja.
De kaldte ham "Befri Yeray". Jeg ved ikke hvorfor.
I må hellere glemme den knægt. Det har jeg i hvert fald gjort.
VÆRELSE TIL LEJE
Hænger du dem op her?
Folk her skider på toiletter på størrelse med dit hus.
Jeg printer bare. Jeg har ikke råd til toner.
Rebe redder alle. Alt er godt, tak.
Ja, meget fint. Det ville du ønske.
Din mor forlader dig,
markisen snyder dig, Polo er ude af fængslet...
Vil du hjælpe eller drukne mig i møg?
Problemer skal håndteres som bollevenner:
En per dag.
- Hvad laver du? - Tag den.
Jeg har den perfekte bofælle til dig.
Hej, makker!
Sælg bilen og bo hos ham hele året.
Ved du hvad, skat? Min værdighed er ikke til salg.
Du mistede din værdighed for 200 baner kokain siden.
Undskyld.
Et værdigt liv er at have et tag, ikke en bil. Uanset hvor fin bilen er.
Den er fantastisk. Ved du hvad?
Jeg vil se verden i mine egne farver,
ikke med hans gråtoner. Tag det ikke ilde op. Men tak.
Du er en stor idiot.
- Ja, en kæmpe en. - Her.
Til dig.
- Hvad er det? - Fyrens nummer.
I går underskrev vi et studieprogram med University of Columbia i New York,
der garanterer adgang til det universitet.
Programmet og kurserne er fuldt finansierede.
Kandidaterne præsenterer deres egne akademiske projekter
- ved årets udgang, og vinderen... - Finansieret af hvem?
En gavmild sponsor.
- Som jeg sagde... - I går?
Jeg så Polos mor på dit kontor.
Hør her...
Og hvad så, hvis Polos mors forlag vil sponsere det?
Du er altid...
De har allerede købt dig. Ikke resten af os.
De behøver ikke at købe os. Polo blev løsladt.
Tak.
Du vil tage pengene uden at have dårlig samvittighed.
Hvis Nadia vil ansøge om det legat, er det op til hende.
Måske bør vi alle droppe det her.
- Det mener du ikke. - Jeg troede på dig. Retten gjorde ikke.
Jeg troede på dig frem for min ven Polo, som jeg har kendt hele mit liv.
Måske dummede jeg mig igen.
Drop det.
Mente du det?
- Hvad? - At droppe det hele.
At tro på mig.
Polo.
Vi har været venner i mange år.
Gør det for os.
Se mig i øjnene. Dræbte du Marina eller ej?
Nej.
Jeg gjorde det ikke.
Så mente jeg det måske.
Jeg er ikke sikker. En dag vil Guzmán have hævn som en viking,
og næste dag er det slut?
Hvad mener du? Skal jeg ikke tro på ham?
Jeg ved, at du vil have, at alt er som før.
Men det sker ikke. Aldrig.
Han gør sit bedste. Og jeg vil gøre det samme.
Vi tror på hinanden.
Ander, hvordan kommer du til hospitalet alene?
- Til fods, med bus, taxi... - Ja.
- Hvad med din mor? Og Omar? - De får det ikke at vide.
- Men... - Forstået?
Okay, fint.
- Jeg tier, hvis jeg kan tage med dig. - Nej.
Nej? Det er en skam, for jeg går til rektors kontor og din mors kontor
og siger det før, du har købt den cola.
Du vælger.
Godmorgen. Jeg vil udfylde ansøgningen til studieprogrammet.
Det var på tide.
Må jeg komme ind?
Nadia? Ansøger du også?
Godt.
Jo flere, jo bedre.
Jeg troede, du gik efter St. Andrew's.
Og det gør jeg.
- Hvorfor så ansøge til Columbia? - Hvorfor ikke?
Man lægger ikke alle æggene i én kurv, vel?
Med dine karakterer og referencer kan du frit vælge universitet.
Forstår jeg mon ret?
Siger du, at jeg ikke skal ansøge?
Ansøgningen er åben for alle.
Jeg siger bare, at de, der er så heldige
at have adgang til den bedste uddannelse på anden vis,
måske kan overlade denne mulighed til de mindre heldige.
Min ansøgning. Hav en god dag.
Lucrecia!
- Hej. - Azucena har ret.
- Du behøver ikke det. - Det rager ikke dig eller hende.
- Gør du det for at irritere mig? - Ja.
Jeg elsker at besejre dig.
Det er sjovere.
Og den glæde er uvurderlig.
Velkommen til konkurrencen. Lad Hunger Games begynde.
Bare drop skuespillet.
Du kan vende retur til klassen.
- Jeg behøver ikke din tilladelse. - Nej.
Gør det ikke for mig.
Jeg er træt af, at du siger det, jeg vil høre, og så svigter du mig.
- Hvad vil du nu? - Have dig tilbage.
Det er slut.
- Selv Guzmán tror, Polo er uskyldig. - Seriøst?
Når man føler sig ensom, vil man nok ikke miste flere folk.
Sådan har jeg det.
Jeg vil videre med mit liv, men dem, jeg holder af, flytter væk.
Selv min mor er væk.
Polo er ude, Guzmán kommer tættere på ham igen...
Du skabte ballade, og alt er som før.
Nej, ikke alt.
- Hvad er ændret? - Du og jeg.
Du og jeg hvad?
Du og jeg? Der er ingen du og jeg.
Så lad os ændre det. Jeg vil ikke også miste dig.
Kom nu tilbage.
Hej.
Må jeg sidde her?
Ja.
Jeg kan ikke vænne mig til det. Jeg vil bare væk herfra og undgå deres blikke.
- Hvad? - Lad os gå.
Jeg vil heller ikke være her. Endnu mindre i dag.
Hvor skal vi gå hen?
Bare ud.
Hjem til mig. Mine forældre er ude. Vi kan spille videospil.
Godt. Det er perfekt for mig.
Det er vigtigt, at I fortæller os alt, hvad I har set.
Alt det, der kan være nyttigt.
Alt. Enhver detalje kan være nøglen.
Lu, du siger, at du ikke sendte min video med Guzmán til hele skolen,
så jeg fortæller ikke nogen om dig og Valerio.
Hvordan ønsker du, at jeg tier?
Et meme med baggrunden? En gif og små, farvede bogstaver?
Jeg har brug for det studieprogram.
Det har du ikke.
Træk dig fra konkurrencen øjeblikkeligt.
Wow. Du er meget klog.
Det kræver en særlig person at udføre den form for trusler.
Du er ikke i stand til sådan noget, søde.
Må den bedste vinde.
Kys.
Møgkælling.
Øl på dette tidspunkt?
Pyt med det. Det er planen, der tæller.
Hvad?
Ikke noget...
Jeg troede, det her var slut.
Jeg beklager det sentimentale...
Du ved ikke, hvor meget jeg ønskede det her.
Tak.
Du er for sentimental nu.
Drik din øl.
Du er tilbage.
Jeg har jordens bedste opvarmede makaroni derhjemme.
Hvornår kommer du til frokost?
Fandens.
- Kender jeg dig? - Undskyld.
Fandens. Hvad?
Hvad?
Ander, sig noget. Syng, dans, men slap lidt af.
Du er træls. Jeg er bare genert.
- Du er stivnakket. - Og du burde ikke være her.
- Nej, det burde være din mor... - Hold op.
De siger, hvad behandlingen er. Ikke noget stort, og jeg går hjem.
Der er ingen grund til at sige det til nogen.
Du sagde det til mig.
- Jeg mener folk, der elsker mig. - Jeg elsker dig.
- Du elsker mig ikke. Du kan lide mig. - Det er en slags kærlighed.
Kan du se, hvor godt det føles at lukke lidt luft ind?
Fortæl mig om dig.
Fortæl en hemmelighed, som ingen ved. Du kender min...
Tja...
Det er noget, men alligevel ikke...
Jeg tror...
Visse piger tænder mig.
Tillykke.
- Nadia, ikke? - Nej.
Værre.
Markisen.
Det er normalt. Hun tænder også mig. Hun tænder Omar!
Hvad med drenge?
Hvem?
Samuel.
- Jeg tror ikke på dig. - Det er sandt.
Han er lækker.
Ham tog jeg helt sikkert.
Ander Muñoz? Bare kom ind.
Akut lymfatisk leukæmi er en hurtigt voksende kræftform.
Det betyder, at vi skal være hurtigere.
Vi påbegynder kemo i denne uge.
Vi rammer den med alt, hvad vi har.
Vi har to seks-ugers cyklusser,
men de føles ærligt talt længere end det.
Med en så intensiv behandling vil bivirkningerne også være voldsomme.
Det står i brochuren,
men det er ikke let at forhindre træthed,
kvalme, opkast, svimmelhed...
Også nervesmerter i leddene.
Du vil ikke have lyst til at spise, gå ud eller gøre noget.
Og ja, du taber nok dit hår.
Det er det første, alle spørger om.
I de næste par måneder...
Ander?
Ja, Rebe. Jeg fortæller dem det.
Okay? Når jeg kommer hjem. Det lover jeg.
Ja, også det.
Men det, jeg mente...
Du dør af alderdom. Det ved du godt, ikke?
Carla.
- Er du okay? - Undskyld mig?
Du var ikke en, der skippede mange skoledage...
- Jeg er her, hvis du har brug for noget. - Lad os se.
Du stirrer på mig på gangen,
du ved, jeg ikke pjækker, du kender mit navn...
Du har været her i to minutter, og du skræmmer mig allerede.
Undskyld, jeg ville ikke genere dig,
men...
- Husker du mig virkelig ikke? - Du skræmmer mig meget.
For tre år siden uploadede jeg et foto til Instagram
og blev gjort til grin over min krop.
Over din krop? Dig?
Nej, jeg var...
Tja...
Er det dig?
- Ja. - Hold da op.
"Dit ulækre, fede svin."
“Jeg ville donere tøj, men det passer ikke.”
- Okay, jeg forstår. - Vent.
Læs... denne kommentar.
"Det er jer, der er ulækre.
Vi hader nogen, fordi de står for noget,
vi hader i os selv.
Yeray, ignorer dem og vis dig, som du er.”
Skrev jeg det?
Jeg vidste ikke, jeg var så intens.
Da jeg så en pige som dig forsvare mig udadtil...
"En pige som mig?"
- Smuk. - Okay.
Intelligent.
- En markise! - Det kan jeg ikke tage æren for.
Men for at forsvare mig. Det hjalp meget.
Det er godt, jeg hjalp dig for tre år siden.
Du satsede alt på sort og vandt.
Forresten...
Det er tid til at få din præmie, ikke?
Jo.
Jeg er ikke så vild med præmier lige nu,
men det er godt at se dig igen.
Vi havde fået talt ud.
Jeg indså, at der ikke var beviser mod ham.
Kun mit ønske om at give ham skylden.
Så vi talte om det og gav hinanden en chance til.
Han var jo min barndomsven.
Jeg ville aldrig gøre ham fortræd.
Jeg klarer den, ikke?
Selvfølgelig gør du det.
Jeg græder, fordi jeg er chokeret,
men du klarer den.
- Det siger du ikke som min mor, vel? - Selvfølgelig gør jeg det.
Jeg forlader dig ikke et øjeblik.
Men du klarer den.
Sig det til ham.
Det handler om holdarbejde, og vi skal i gang hurtigst muligt.
Ander, jeg spurgte dig i går!
Jeg ville ikke sige det.
Men det kan ses, og mor skal håndtere det, så jeg sagde det.
- Skal jeg ikke håndtere det? - Nej.
- Hvad? - Det vedrører ikke dig, Omar.
Okay, vi er sammen. Men det har ikke været ret længe.
Vi fandt sammen, fordi vi var tæt på hinanden i appen.
Ellers var det ikke sket.
To dage efter flyttede du ind!
Har jeg ret?
Skubber du mig væk for at lege romantisk helt?
For at skåne mig for smerten?
Du slipper for en byrde, der ikke er din!
Du burde være ude og kneppe!
Det er det, du skal!
Du sagde det selv.
Du burde være til en evig hormonfest. Og ikke her hos mig.
Vil du have, at jeg går nu?
Når du vil.
Sikke en fest, du holder her. Jeg elsker det!
Mors forretningsmøder bliver til fester.
Det sker hver uge. Typisk.
- Hvad vil du have? - En hurtig tjeneste.
- Du skal fikse mig. - Penge?
- Pas. Sælg bilen. - Ikke penge.
Det er kokain.
Du pjatter, ikke?
Nej, Rebe. Det er en tjeneste. Og tjenester gengældes.
Så bare rolig.
Jeg ved, der sker ting hos dig.
Rebe, hent den gode gin i kælderen.
Skat, jeg har bedt dig sige det, hvis du kommer med en date.
- Han er ikke en date. - Valerio, frue.
- Jeg er Rebes klassekammerat. - Sandra.
Og kald mig ikke det. Vi er familie.
"Familie"? Du har lige mødt ham.
Det er en fornøjelse.
Hvad fejrer vi?
Ingenting. Bare drinks og snacks med venner.
Det lyder sjovt.
- Hvorfor nævnte du ikke det? - Jeg henter den gin.
- Du kan fucke af nu. - Rebe, tal pænt.
Jeg lærte dig fandeme manerer!
Ignorer hende. Jeg bestemmer her.
- Vil du have en drink? - Ikke tale om.
Naturligvis.
Hvordan kan jeg sige nej til det?
Hun bestemmer vist!
Guzmán, hør på mig.
Skolen er slut. De vil savne ham.
Når de ser, at du og jeg er væk...
Han siger, hvor trofæet er. Så ryger han i fængsel.
Hvordan får vi ham til at tilstå?
Håndklædet giver ingen mærker.
Arrangerede du det?
Du fik din mor til at tro, at du var død.
Jeg havde heller ikke en chance.
Polo!
Vågn op! Kom nu, vågn op.
Nogle af dine klassekammerater siger, at du var aggressiv over for ham i aften.
Jeg gjorde det ikke. Men vidste jeg, hvem det var, ville jeg ikke sige det.
Det betyder, at du ved det.
Jeg siger det aldrig til dig.
Carla.
- Hvordan har du det? Er du kommet dig? - Ja.
Jeg går op. Jeg er lidt træt.
En ting, skat.
- Den knægt... Samuel. - Hvad?
Du pladrede løs, da du troede, han var væk.
Du gik i skole, da han bad dig om det...
Han styrer dig.
Det ligner ikke dig.
Han er skidt for dig. Og han vil ikke have, at jeg ser ham med dig.
Hvil dig lidt.
Sig, hvor trofæet er.
Fortæl mig, hvor trofæet er. Så slutter dette helvede.
For dig og mig. For evigt.
Sæt den på lydløs.
MOR
Polo...
...sig, hvor trofæet er.
Polo,
vær venlig...
...at sige, hvor trofæet er.
- Sig det! - Guzmán!
Stop, for fanden!
Dræb mig.
Jeg...
...ville ikke dræbe hende.
Det var et uheld, Guzmán.
Forbandede...
Men du gør det mod mig med vilje.
- Du kan dræbe mig. - Guzmán!
- Guzmán, hold op! - Jeg er ikke en morder!
Slip ham!
Guzmán, slip ham!
- Slip ham! - Fuck!
- Hvad har du gang i? - Skrid!
- Hvad fanden har du gang i? - Beskytter du ham?
Hvordan går det med festen? Vi har det sjovt, ikke?
Mrs. Robinson.
Prøver du at forføre mig, eller er det bare mig?
Jeg så dig tage kokain, som om det var din.
Der er intet, jeg nyder mere end at underholde gæster.
Og der er intet, jeg hader mere end at blive røvrendt her.
Undskyld, Sandra.
Jeg ville ikke være utaknemmelig.
Jeg ville have lidt og har været i pengenød.
Alt det med privatskole og fint tøj, og alligevel...
- Hvor gammel er du? - 19.
Du er gammel nok til at stemme.
Vil du have det?
- Ja, bare lidt. - Hvor meget vil du have det?
Det øger mit selvværd.
Hvor meget?
Meget.
Et gram.
Tag tøjet af.
Kom nu.
To gram.
På knæ foran mig.
Ikke så meget? Lad os se, hvor meget er meget.
Jeg giver dig en god handel.
Kom herover.
Tre gram.
Se dig.
Du bør se på dig selv.
Skrid med dig.
Det er dit ord imod vores.
ER DU SIKKER PÅ, AT JEG IKKE GØR DET?
DET ER EN NEDTÆLLING.
Du bluffer, ikke?
Ti, ni...
Vil du se, om jeg bluffer?
Fem, fire...
Du trækker dig ikke.
Jeg siger det først til hende.
Hun vil elske det.
Og hun spreder hurtigt budskabet.
Hav en god dag... skat.
Nadia.
Jeg kan ikke trække mig.
Jeg har også brug for det.
Min far ved det.
Jeg er en skamplet på familien.
De har droppet mig. Jeg har ingen penge, Nadia.
Okay. Skal jeg tro på det?
Jeg lyver ikke, Nadia.
Du ved ikke, hvor rædsomt det er...
...at vise dig mine følelser.
Men jeg har intet valg.
Jeg har brug for...
...det stipendium, Nadia.
Jeg stopper ikke, før jeg får det.
Selv hvis jeg skal tigge.
Hvis du vidste om mig, hvad jeg ved om dig, ville du knuse mig.
Formentlig.
Men jeg håber, du ikke gør det,
for du er bedre end mig til det.
Kun til det.
I GÅR VAR EN MØGDAG
JEG VIL SE DIG
MØDES EFTER SKOLE?
Er du okay, Guzmán?
Du har søgt ind på Polos mors program.
Det generede dig ikke før.
Det er kompliceret.
Med dig er alt.
Er alt godt med dig?
Nej, det er det nok ikke.
Kender du det at vågne op og ikke vide, hvor eller hvem du er?
Det føler jeg hver dag.
Jeg husker pludselig, at min søster er død.
Men jeg husker også, at du er i klassen, når jeg kommer.
Kun derfor står jeg op.
Du gør ikke mit liv kompliceret.
Du reddede det faktisk.
Den video kostede mig...
...et stipendium.
Min fremtid.
Jeg kunne også have mistet min familie, mit hjem, mit liv...
Det var ikke din skyld.
Men hver gang vi er sammen...
Held og lykke med programmet.
KAFFE? TE? KAMILLE? ROOIBOS?
JEG LÆSER GERNE HELE MENUEN...
Jeg er okay.
Første omgang?
Alexis.
Hvis du mangler tip eller råd om, hvordan du håndterer det,
eller hvis du vil råbe ad nogen, så er jeg her.
- Tak. - Vi ses.
Farvel.
Hej.
Jeg henter juice.
Sygeplejersken sagde, du måske får en metalsmag i munden.
Bliver du?
Jeg ser, hvor jeg ender i morgen. Men nu er jeg her.
Jeg holder ikke din hånd. Du vil være stærk.
Det er ikke længe, men jeg kender dig.
Det varer tre timer, ikke?
Har du din oplader med? Mit batteri er ved at løbe tør.
COLUMBIA-PROGRAM LISTE OVER STUDERENDE
Og?
Jeg gør ikke noget. Det var ikke planen.
Velkommen til konkurrencen. Lad Hunger Games begynde.
LAD OS SNUPPE DEN KOP KAFFE
Hej, ja.
Jeg vil gerne have min præmie.
Eller bare prøve den.
Send en SMS.
Vil du tage med mig til mit firmas børsintroduktion?
Jeg ved ikke, hvad du siger, men ja.
- Bare skriv til mig. - Okay.
Leder du stadig efter en bofælle?
Der er intet galt med mig. Jeg har en bofælle. Godt. Er du okay?
Hvad er det?
Jeg kan ikke sige det. Det er en ven.
Hvis jeg siger det, dræber min ven mig, før han dør.
Hvad?
Livet flyver forbi, Samu.
Vi tror, vi lever for evigt,
så vi beklager os over ting eller lytter til andres lort.
Hvad med mit lort?
Ingen hører på det.
Ikke engang mig.
Og før jeg ved det, er det måske for sent.
Og der er ingen tid.
Det må ikke være for sent. Jeg vil ikke fortryde ikke at gøre det, jeg vil.
Gør det.
Gør det, du vil.
Ja.
Jeg hoppede i poolen, og der var ikke vand. Det sker af og til.
Hele tiden.
Nej.
Ikke hele tiden.
En ambulance! Få fat i en ambulance!
Polo.
Tekster af: Claus Christophersen